EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Serien er basert på en sann historie.
Noen scener, personer og hendelser er likevel oppdiktet.
NÅTID
Hvem er du?
Har du noen gang stilt deg selv det spørsmålet?
Muligens ikke.
For omverdenen forteller deg jo hvem du er.
UKJENT AVSENDER KOORDINATER. 30 MIN.
Du kan være mor, far, bankkasserer, jobbe i renseri eller være degenerert.
Hele livet har jeg fått høre hvem jeg er.
Lenge var jeg kjent som Vito Rizzutos høyre hånd.
Den støre mafiabossen i Canadas historie.
Vi hadde kontroll over Montreal, men så skiltes våre veier.
EN MAFIABOSS ER DØD
Etter at Vito døde, brøt det ut krig i Montreal.
Alle gjengene ville ta over makten.
Men nå var det min tur.
I de neste fem årene satte jeg dem på plass om de tråkket over streken.
Våpenhvilen hadde vart lenge da Papa Lou plutselig følte seg litt vel varm i trøya.
Papa Lou?
Han mente han burde styre Montreal.
- Vil du plutselig prate? - Alt må ta slutt en gang.
Motorsykkelgjengen prøvde å ta forsendelser fra meg.
Derfor tenkte jeg at det var på høy tid med litt endringer i ledelsen hos dem.
Så var det irene.
Det var liksom ikke bare én ting, de var alltid bare så plagsomme.
På toppen av det hele fikk Toto Bianchi, mafiasjefen i Toronto en vill idé.
Å flytte til byen min. Jeg snakket ham til fornuft.
Når alt det var ordnet, hadde Montreal fått nye sjefer.
Jeg forstår det sånn at dere nylig ble forfremmet. Gratulerer.
Alex, Junior og Liam.
Dette er første skoledag, så jeg skal si hvordan ting fungerer.
Når det ringer inn, kommer dere til timen.
Er dere sene, bør dere ha med melding fra mamma.
Fra nå av skal dere kjøpe dopet deres fra meg, og bare meg.
Jeg driter i hva annet dere driver med. Er det forstått?
De forsto.
Nå som alle gikk i takt, fikk jeg lett tatt over havna.
Ingenting kom ut eller inn uten min godkjenning.
Når byen din er ei øy, må du ha tilgang til havna for å være med i gamet.
Og nå ble jeg den eneste i gamet.
Det viktigste jeg har lært av alle mine år i denne bransjen,
er at alle, om det så er mafiaen, narkotikakartellene, yakuza eller IS...
Alle blir de senket av noen på innsiden.
Derfor jobber jeg alene. Det er det jeg ønsker meg.
Ikke penger, makt eller uavhengighet.
Derfor endte jeg opp i Mexico.
- Declan! Godt å se deg, min venn. - Manuel.
Dette er Jorge.
Jorge Ramirez, en av de mektigste og mest fryktede kartellsjefene i verden.
Dette er Declan.
- Det er langt fra Canada og hit, min venn. - Vel...
Du har jo valgt deg en så praktisk beliggenhet.
Manuel sier at du har bedt om et møte med meg hver uke i et år nå.
Så da møtes vi, da.
- Hva er det du vil? - Jeg vil kjøpe direkte fra deg.
Jeg selger bare direkte til noen få utvalgte. Folk jeg vet at fikser det.
Jeg eier havnene i Montreal. Som du vet er det porten til hele nordøstområdet.
Ingenting kommer ut eller inn uten min godkjennelse. Jeg fikser det.
Da får du en høystående stilling, og får styre markedet der oppe.
Men hvorfor gjøre det verre? Vil du tjene mer penger?
- Nei. - Hvorfor ellers?
Er du underlagt noen?
Nei.
Det... er det jeg ønsker meg.
Manuel er søskenbarnet mitt. Visste du det?
- Det gjorde jeg. - Så klart.
Manuelito liker å fortelle alle det.
- Du får meg til å fremstå som en idiot. - Det går fint.
Det er greit. Jeg forstår.
Når du ikke er viktig, må du fortelle andre at du kjenner noen som er det.
Vi har selvfølgelig foretatt en bakgrunnssjekk.
- Jeg møter ikke hvem som helst. - Nei, det trodde jeg ikke heller.
Du er akkurat som han sa. Profesjonell. Fokusert.
Du hadde alt det mafiastyret å forholde deg til. Nå er du mektigst i byen.
Jeg liker ikke å forholde meg til italienerne.
De betaler i tide, men så ser de også ned på oss.
Men da vi undersøkte deg,
fant vi ut at vi manglet betaling
for noen av partiene du kjøpte gjennom Manuel.
Kan du forklare hvorfor?
- Nei. - Er du sikker?
Jeg lurer ingen. Aldri.
Nei, det gjør du ikke. Det var Manuel som stjal.
Det betyr at han stjal fra deg også.
Hva skjer? Jeg har jo sagt at det var de jævlene der!
Du tror vel ikke at jeg stjal?
Vi skal gjøre forretninger med deg.
Vi begynner med hundre kilo. Det er fem millioner amerikanske dollar.
Få har penger til å betale for så store partier på forskudd. Du får sju dager.
- Det går fint. - Klarer du mer,
så øker vi fra måned til måned. Høres det bra ut?
- Fint. - Bueno.
Men om noe går galt...
Du har vært i dette gamet lenge, amigo. Da vet du hva som skjer med deg.
Manuel var en del av familien. La aldri familien din lide.
Du er ikke en del av familien.
Skurker er skurker i den kriminelle verdenen.
Tyver er tyver, og løgnere er løgnere.
Den eneste som ikke kommer til å dolke deg i ryggen...
er deg selv.
La oss ikke gå mer rundt grøten.
Hvem er jeg?
Jeg er en gangster.
Kriminaletterforsker Nellie Bullock? Beklager at jeg er sen.
Jeg fant ikke fram.
Ken Tucker.
Bare film. Alle som går inn eller ut av bankettsalen.
- Hvem ser vi etter? - 'Ndrangheta-bossene.
Hva kalte du dem?
Hvilken avdeling jobber du i?
- I... Økokrim. - Økokrim.
- Organsert økonomisk kriminalitet. - Har du jobbet ute i felten før?
Nei, men jeg har prøvd å bli overført til Kripos i et års tid nå.
Jeg ble så gira da jeg ble oppringt.
Du vil nok ikke lære opp en nybegynner,
- men jeg vil lære... - Friminuttet er over. Nå er de her.
Går det bra, Pa'?
Allergien tar knekken på meg.
- Vi finner noe mot det på vei hjem. - Ok.
- Hvem har vi her? - Lorenzo Cosoleto,
capo i 'Ndrangheta, og sønnen hans, Ignazio.
- Ok. Kom igjen! - Dette er Lorenzos bror.
Den egentlige sjefen. Domenic, og hans prettyboy, Luca.
Se på det fjeset. Han har alt sagt "papa".
Du var søt da du var baby, men denne ungen her da, du.
Alltid først i buffeen.
Hva er i veien? Du ser ut som en sånn fisk som blåser seg opp.
- Ja, en kulefisk. - Det var det, ja.
- Han ser jo ikke sånn ut. - Allergi.
Når fikk du allergi?
- Ganske nylig. - Nå får du gi deg. Du er ikke allergisk.
En stor trøst at broren min har blitt lege på de siste 24 timene.
Kan sjekke prostataen din også.
- Så ekkel du er. - Kanskje du er laktoseintolerant.
Meieriprodukter er ikke bra. Føles flott uten.
- Hva har du på frokostblandinga? - Mandelmelk.
Hva skjer, boss? Hvorfor er vi her?
Familien hjemme ba meg samarbeide med dem.
Ikke si "hjemme", du har vært her i 50 år. Dette er hjemme!
Jeg ble født i Calabria, foreldrene våre også.
Calabria er hjemme.
Han er den eneste født i Italia.
Det er som med vampyrer.
- Vampyrer? - Ja.
De ekte vampyrene hadde rent blod.
De som ble bitt av vampyrer og ble vampyrer selv,
er lavere på rangstigen. De har ikke ekte blod.
Så nå mener du at jeg er vampyr?
Nei, det var ikke det jeg mente. Du er vampyrsjefen, liksom.
Kan du klappe igjen? Du forteller ingenting.
De skal hjelpe til med å utvide virksomheten.
- Min eller deres? - Vi tar en pause, Enzo.
De kommer snart. Kan vi ikke spise, så vi ikke fremstår som kyr?
Ok. Takk for at du pynta deg, det var pent av deg.
- Genseren koster vel 135 dollar. - Kjøpte den i Milano.
- Det er alt jeg eier. - Glem det. Vi spiser.
En informant fortalte om møtet.
Hver måned samles familien for å snakke om forretninger, gjøre opp...
- Hvem er det? - Jeg aner ikke.
- Capos stoler ikke på oss? - Jo, så klart.
- Hvorfor sender de noen, da? - Vet ikke.
Kanskje de gjør endringer i organisasjonen.
Ja, det er du som får ordre nå.
De er her.
Se hvem som er tidlig ute, da.
Benvenuto, Christian.
Ciao, Domenic.
- Benvenuto, Theresa. - Grazie.
Jeg heter Domenic, og ønsker deg velkommen med samme respekt som din far.
Han var veldig snill min mor etter at far døde. Det glemmer jeg aldri.
Vår far var veldig glad i faren din.
Han husker deg fortsatt som den smarteste gutten i landsbyen.
La meg introdusere deg for alle.
Så kan dere ta litt å spise. Bestemor har laget vår viden kjente pasta.
Vi har alt spist, men tusen takk.
- Jeg heter Enzo. - Enzo.
Ingen av dem deltar på møtene. Ingen.
- De er bare for sjefene. - Da er vel de sjefer også, da?
Nei, jeg har jobba med 'Ndrangheta i 3 år, jeg vet hvem som er hvem i Ontario.
Altfor ung.
De er uvedkommende.
Det var et stort tap for alle da Toto ble drept.
Men du har gjort en fin jobb med å styre ditt og hans territorium, Domenic.
- Tusen takk. - Vi skal ikke ta fra dere noe.
Heller motsatt. Vi skal sørge for vekst for oss alle.
Vår organisasjon har vokst mye i løpet av de siste ti årene.
Nå har vi kontroll over 80 % av det europeiske kokain-og heroinmarkedet.
Salute!
Men vi har større ting i tankene fremover. Derfor sendte pappa meg og Theresa hit.
Vi har en enkel trestegsplan for å få dere og forretningene tilbake dit de bør være.
Utvidelse av territoriet,
spre og variere produktporteføljen og øke lokal inntjening.
Tidene har forandret seg. Det har forretningene også.
Vi lever i en verden med Amazon og Apple.
For å vokse, må man være eneste alternativ
for forbrukere, leverandører og alle ledd mellom disse.
Enten eier man alt, eller ingenting.
- Akkurat det jeg sa. - Luca...
På denne tiden neste år har vi ti ganger større volum i omløp.
Ti ganger mer? Vi forsyner alt det meste av Ontario.
- Hva skal vi gjøre med alt det? - Utvide. Til Montreal.
Å, herregud.
- Hva er problemet? - Declan.
Han som drepte Toto?
- Og Vito. - I papirene sto det at...
- Naturlige årsaker. - Declan tok dem alle sammen.
Det er han som styrer nå. Alle kjøper utelukkende fra Declan.
Han kontrollerer også havna, så ikke engang tenk på å bruke den.
Jeg skal være ærlig med dere.
Om dere vil tisse i Montreal, må dere gjennom ham, liksom.
Kanskje han er mottakelig for å samarbeide, da.
Nei. Han driver ikke med kompaniskap. Å være venner interesserer ham ikke.
Det er ikke verdt det.
Vi har alt ligget i krig med ham og Vito i årevis. Vi mistet nesten alt.
La ham få ha det for seg selv.
Takk for at dere var så ærlige.
Men vår far har gitt oss en jobb, og vi skuffer ham aldri.
Vi er sikre på at dere ser det på samme måte.
Noe stort ligger foran familien vår, mine herrer.
Broren min og jeg syns det er veldig spennende.
Hvordan går det?
Hei.
- Takk for at du henter meg. - En selvfølge.
- Jeg har adressen til stedet jeg skal bo. - Du skal ikke bo der.
Det har jeg ordnet. Du skal bo hos meg.
- Mener du det? - Selvfølgelig.
Du er nevøen min. Da bor du hos meg.
Jeg har et flott sted ute på landet, Reggie.
Med massevis av mat, nye klær.
- Jeg kjører deg dit, så må jeg på et møte. - Greit.
Jeg har noe til deg. Etter alt du har gjort for meg.
Jeg ville gi deg dette når jeg kom ut igjen.
Det hjalp meg stort der inne.
Jøss.
Se på meg og moren din. Småunger!
Ta vare på det, du. For oss begge.
Kom igjen.
Ikke se mer på det. Nå er det over. Nå drar vi hjem.
Ja.
Her kommer det en stor en!
- Nesten, Bubba. Nesten! - Så..
- Sånn, ja. - Hvordan er de?
De likner ingen jeg har møtt før.
Hun kommer kledd i noe fra et moteshow. Kåpa var vel verdt to laken, liksom.
Jøss!
- Hva får dette å si for deg? - Jeg vet ikke.
Det går bra for tida. Det er stille, alt går på skinner.
- Å ekspandere byr bare på problemer, sant? - Ja.
Hva syntes Zio Dom?
Han er gammeldags, vet du. Bryter ikke kommandolinja.
Om familien i Italia vil det, så gjør han det.
Vil du ha mer?
Du kan ikke bare spise kjeks hele dagen.
NEGLESALONG: AVTALE OM 30 MIN.
Du er helt etter mitt hjerte...
KAN IKKE
...men du kan ikke...
SISTE LEDIGE TIME!
...bare spise kjeks, da blir du som meg.
Glemte av at jeg hadde avtale i negle- salongen. Det er flere uker siden sist.
- Skal du tilbake på jobb? - Nei, Papa er der.
Jeg tar ham med meg i parken. Skal vi dra i parken?
Ok.
- Jeg er snart tilbake. - Ok. Ha det fint.
Ta én bit til, da. Har du den siste kjeksen der?
Kan jeg få den?
- Jeg står ikke på pinne for deg, altså. - Jo, det gjør du faktisk.
Jeg fortalte jo om møtet.
- Hva mer vil du ha? - Vil vite mer om nykommerne.
- Vet ikke hva du snakker om. - Jeg kan holde deg her i hele natt.
Prøv å forklar det for Nats, eller si meg hva du vet, så får du gå igjen.
- Det er søskenbarn fra Calabria. - Navn?
Teresa og Christian Langana.
- Hvorfor var de på møtet? - Jeg vet ikke.
- Er du sikker? - Det er alt han fortalte meg.
Hvordan var humøret til Nats etter møtet?
- Helt fint! - Bekymret? Urolig?
Akkurat som han alltid er. Vet ikke!
Om du ikke hadde spurt, hadde jeg ikke tenkt over det. Er det greit?
Det er antakeligvis bare et familiebesøk.
De slår meg ikke som folk som kommer til Hamilton i Ontario på ferie.
Hva vil du ha? Det er alt jeg vet, ok?
De skriver ikke akkurat referat fra møtene.
Kan jeg få gå nå? Er det greit?
Ikke glem å få deg manikyr, nå da.
Alt ligger i detaljene, Val. Vi har alt betalt for det.
- Hvordan fikk du tak i henne? - Ved et slumpehell.
Jeg hadde skygga familien, og tok henne
på fersken i å ligge med en annen far fra barnehagen.
Filmet det gjennom vinduet.
Nats er den eneste capoen jeg vet om som snakker om forretningene med kona.
Virker som en ålreit fyr, men han klarer ikke å klappe igjen.
Hvorfor var hun utro?
Barseltid, kjedet seg ute i forstaden. Hun lenget etter sorgløse dager. Velg én.
Det eneste som betyr noe er sluttresultatet.
Varepartiet fra kartellet var på vei. Alt jeg trengte, var ordnet.
Leveransen, havna og kjøperne.
Med ansvar for så mange varer, så må man variere hvordan man får dem inn.
I gamle dager jobbet jeg med en sigarettsmugler, Bobby Sunwind.
Han hadde forråd på begge sidene av grensa.
Vi fikk lett over varer uten at tollerne fikk ferten av det.
Han satt inne pga. barbråk. Derfor snakka jeg med søstera hans, Rose.
Nå styrte hun alt for dem.
- Hei, Twix! - Hei.
- Rose. - Hei. Det var lenge siden.
Altfor lenge. Altfor lenge siden.
Kunne vi gått oss en tur?
- Så klart. - Jeg...
Traff Bobby for et par uker siden. Det går bra, omstendighetene tatt i betraktning.
Ja, han fortalte meg det. Han sa at du vil komme med et tilbud.
Lurte på om du er interessert i å smugle annet en sigaretter.
- Får ofte spørsmål om det. Sier nei. - Men jeg har jo ikke spurt deg om det.
Det er derfor jeg er lutter øre.
Greit.
Seks prosent av omsetningen eller fire prosent kontant per leveranse.
Det blir store kvanta, så det vil tjene mye penger.
Jeg er ikke interessert i å selge. Det er ingen gulrot.
- Åtte prosent. - Litt høyt for en nybegynner.
Du hadde ikke kommet hit om jeg var det. Har drevet med smugling i over ti år.
Jeg vet det, men kokain er ikke som røyk.
Et annet spill, en annen risiko.
Ingen kjenner spillet bedre enn deg, men om jeg skal be mine folk gjøre dette,
må det være verdt risikoen.
De ville gått i døden for meg, men det er fordi de vet at jeg passer på dem.
Godt å høre, men tilbudet står.
Jeg skal tenke på det, men ikke forvent deg for mye.
Greit.
Ha det fint, Twix.
Som jeg sa, er det Declans folk. Tviler på at du får mye ut av dem.
De møter deg klokka 14 i morgen.
- Så bra. - Bra. Ring om du trenger noe.
- Tusen takk, Domenic. - Ok.
- Vi har avtalt et møte i havna. - Ok.
Ikke klipp håret ditt.
Du burde la det vokse ut, som...
...da vi gikk på skole i Genève.
- Jeg var åtte, Teresa! - Jeg vet det.
Men det var så pent.
Jeg syntes alltid at du liknet på Papa da du hadde langt hår.
Å ja?
Jeg vet ikke. Vi får se.
Hva syns du om Domenic?
Han er en mafiaboss.
Men nå må han ta imot ordre.
Det må vi vise litt forståelse for.
Men til syvende og sist vil han gjøre det for alles beste.
De andre er ikke noe å tenke på. De er bløthjerta.
Papa sa at vi skulle leie dem i hånda, men det er bortkasta tid.
Nei, han har rett.
Her har de bare puslet rundt i sin egen lille hage,
så da kan ikke vi komme valsende inn som en annen bulldoser.
- Du er mye mer tålmodig enn meg. - Ikke alltid, da.
De er familie, Christian.
Men klarer de ikke å gi oss det vi trenger,
er det lett å erstatte dem.
Hva faen?
- Var det for høyt? - Å nei.
Jeg ligger lavt, Reggie.
- Lavt? - Ja.
Unnskyld.
- Litt av et festmåltid? - Ja.
- Jeg tok kanskje litt av. - Har du lært deg slik matlaging?
Ja, jeg jobba meg oppover. På kjøkkenet i fengselet.
Tre ganger daglig, i åtte år.
Jobba meg gjennom hver arbeidsstasjon.
Det er en tenkemåte. En vane. En livsstil.
Da jeg snart skulle ut, tenkte jeg: "Dette skal jeg aldri gjøre igjen."
Men matlaging er den ene tingen jeg er flink til, som jeg ikke roter til.
Fantastisk!
Det får meg på andre tanker.
Dette har jeg tatt vare på for deg.
Siden jeg er nærmeste pårørende, sendte de det til meg.
- Hva er det? - Et forlik.
Voldsoffererstatning.
Et søksmål ble anlagt mot fosterhjemmet der du vokste opp.
Alle barna som ble mishandlet der.
Reggie.
Det fortalte du meg aldri om. Hvorfor ikke?
Det er veldig lenge siden, bare.
Skriver du under, sender de deg en sjekk umiddelbart.
Det fritar myndighetene for ansvaret.
Det er 14 373 dollar.
Hei!
Her har du 15 000.
Du knøvlet nettopp sammen gratis penger. Det der vil jeg ikke ta imot fra deg.
Gratis?
De tok altså deg, en liten gutt, og overlot deg til et monster.
Så lukket de døren bak seg.
Det skal du aldri glemme.
Hører du hva jeg sier?
Jeg er familien din.
Jeg skal passe på deg.
MONTREAL HAVN
Hør her, dette har vi erfaring med fra over hele verden.
Det er viktig med et godt mottaksapparat. Bare gi oss en pris, så ordner vi det.
Vi kan ikke forhandle med dere.
- Det er litt av... - Klapp igjen!
Frank har rett. Dette er vinn-vinn for oss alle.
Vi tror at fornøyde ansatte gjør den jobben best.
Vi kan bare ikke ta imot noe akkurat nå.
Vi forstår at dere ikke kjenner oss.
Det tar tid å bygge et godt forhold, men vi går god for dere.
Det er ikke problemet. Vi burde ikke engang snakke med dere.
Vi er feil folk å spørre. Forstår dere det?
Da får det bli sånn. Vi går, Siro.
Det gikk da akkurat som forventet.
Vi kan ikke rote oss borti disse folka, skjønner du det?
Vi må snakke med Declan, Domenic.
- Ansikt til ansikt. - Det blir ikke lett.
Du er da snarrådig. Finn minste motstands vei.
- Det skal jeg få til. - Bra!
Faens...
Ha i litt mer salt i sausen, ok?
Vent litt.
DOMENIC: MÅ FÅ TIL ET MØTE MED DECLAN
ALEX: HVORFOR DET?
- Hei, Alex! - Hva er det?
Domenic vil ha et møte med Declan. Friskt blod fra Italia som vil snakke.
De kjenner åpenbart ikke Declan.
Jeg må katalogisere alt av bilder og video. Det vil ta en stund.
Som en tur på Tusenfryd sammenliknet med å se gjennom kontoutskrifter.
- Etterforsker Bullock. - Det er Gabriel.
Hei! Hva skjer?
Domenic Cosoleto ringte nettopp Alex for å sette i stand et møte med Declan.
Nye familiemedlemmer fra Italia som vil møte ham.
- Når? - Det vet jeg ikke.
Snart. Men jeg vet ikke hvorfor.
Takk. Hold meg oppdatert.
Takk for tipset. Vær forsiktig.
Sjåføren kjører deg til den amerikanske siden av lagerområdet.
Politiet kan ikke krysse grensene våre. Dere får laste av i fred.
- Mine folk henter det med båt. - Høres for godt ut til å være sant.
Det er både godt og sant.
Greit. 6 % kontant.
- Det var ikke det jeg ba om. - Nei.
Men det er det du godtar.
- Å? - Rose...
Dette er helt nytt for deg.
Du jobber med de samme folkene, men de ser annerledes på deg.
Du må være en annen type sjef.
En god oppgradering fra første tilbud.
Twix og håndlangerne deres blir nok imponert.
- Du gir meg mer av veldedighet? - Kjøper meg stabilitet.
Det er en god avtale.
Tror du at jeg gir meg så lett?
Tvert imot, jeg tror at du blir plasom.
Hei, Reg.
Om du kjeder deg på hytta, så har jeg en kåk i byen.
Du kan ta med deg ei jente hjem. Det er koselig der.
Om du vil bo alene, få litt privatliv.
- Jeg kan godt stikke. Det går fint. - Nei, det vil jeg ikke.
Du er jo en ensom ulv, så om du vil at jeg skal dra...
Jeg vil at du skal bli.
Om jeg fikk velge, så ville jeg blitt boende med deg.
Jeg er ikke så glad i å være alene.
Vet du hvem andre som ikke likte det? Moren din.
- Å? - Den vakre moren din.
Jeg måtte følge henne overalt. Alle steder.
- Hun var skyggen min. - Å?
Ok. Ikke gå noe sted.
- Hva gjelder det? - Fikk en telefon fra Domenic Cosoleto.
Han har slektninger på besøk. De vil treffe deg.
Fyren min på havna sa at de snakka med en mann og ei dame.
- Jeg har også forhørt meg. - Å ja?
Byen har visst fått nye mafiabosser.
Jeg vil be ham om å drite og dra, men han har ringt meg tre ganger allerede.
De tvinger ham, åpenbart.
- Hvem er de? - Jeg vet ikke.
Men det virker seriøst, ut fra hvordan Domenic oppfører seg.
Hva vil du gjøre nå?
Avtale møtet.
Jeg lover, ok? Jeg har resten til deg i neste uke.
Kom igjen, folkens. Dere kjenner meg. Når har jeg ikke betalt?
- Mener han det? - Virker sånn.
Jeg vil ikke jobbe. Det er tredje kveld på rad jeg ikke får lagt sønnen min.
- Vi finner ut av det, ok? - Hørte du det?
Nats går glipp av verdifull tid med familie pga. deg.
Det er mye annet jeg heller vil gjøre også.
- Søren. Å, du. - Hva?
- Jeg går glipp av kampen. - Når er den?
Nei! Ikke!
I morgen! I morgen, ok? Jeg lover.
Så forutsigbart, da. Du har ingenting i dag, men i morgen har du alt.
Straks ordner han meg en het natt med Kylie Jenner.
Hadde du klart det, hadde jeg betalt gjelda di.
- Hva bråker dere om? - Han betaler. Hvor får du det fra?
Vi orker ikke en unnskyldning til.
Svigerbroren min. Han er lege. Har penger.
Hør på meg.
Klokka fem i morgen er du her, og da er alt betalt. Ok?
- Definitivt. Takk, Domenic! - Supert.
Kom deg ut.
Hei!
Luca!
Hei!
- Din drittsekk! - Hei!
Slapp av!
Hva gjør du, Luca? Du kan ikke lange ut mot noen sånn.
Hjelp ham ut i bilen, ok?
Så kommer du tilbake og rydder opp.
Det er på skjorta. Nå må jeg...
- Saus til en verdi av 80 dollar. - Kan fortsatt bruike den. Bare noen hår.
Apropos hår, Domenic.
- Vi har ikke snakket om snødronningene. - Hva er det å si? Vil du snakke om det?
- Vi har en sjef å svare til. - Vincenzos barn. Han ga dem nøklene.
- Du sier bare hei og takk til dem? - Slutt. Jeg tar ikke ordre.
Men nå må vi bare. Vi må bare spille med.
De skremmer meg litt, Domenic.
Du ser det i øynene deres. De er ikke som oss.
Ikke bekymre deg for det, ok?
Nå må vi være smarte. Alt vi sier og gjør, blir meldt tilbake til dem.
- Ikke sant? - Jo.
Men du har rett. De er ikke som oss.
Går det bra med deg?
- Ja, det går fint. - Bra.
Kom igjen. Jeg kjører deg hjem.
Det er jo midt ute i ingenting.
For noen er dette et sted.
Takk for at du ville møte oss.
Jeg aner en tilbakeholdenhet,
som er forståelig i vår bransje, men slapp av, vi er på din side.
- Hva mener du? - Vel, Vito.
Han var et problem for familien vår i mange år.
Det har vi til felles.
Vi har overhodet ingenting til felles.
Når jeg er ute i naturen, er det noe som gir meg lyst til å røyke.
- Lurer på hva det er? - Hva vil dere ha?
Møtte vennene dine i havna. De er veldig lojale, og det er bra.
Lojalitet er et tegn på tillit.
Det var ikke noe svar.>
"Hva vil dere ha", sa jeg.
Forretningene i Canada har flatet ut.
Gamlekara er fornøyde med hvordan ståa er,
noe som har vært bra for deg, men dårlig for organisasjonen.
De eldre kara i Italia sendte altså dere to.
Så morsom du er.
Vi har tatt en selskapsgjennomgang. Du er flink i faget.
Vi vil ha deg som partner i Montreal. Du får volumer du ellers bare hadde drømt om.
Vi ordner forsendelsene.
Du gjør det du gjør så bra på bakken, tar i mot og distribuerer.
Vi ser fordelen av å jobbe med en som de lokale kjenner og stoler på.
Vi vil ikke forstyrre noe, få båten til å vugge.
Vi vil tilby deg en yacht.
Du vil at jeg skal jobbe for dere?
Du sier det som om vi tilbyr deg en jobb på McDonald's.
Første året får du intet mindre enn 20 millioner dollar i kontanter.
Det dobles neste år.
Du får alt du trenger. Velger folk. Bestemmer selv.
Å drive alt alene gir deg problemer du ikke engang kan se for deg.
Dette var bare vårt første tilbud. Vi har kommet hit for å forhandle.
Snakk med oss, da.
Så lenge jeg lever og ånder, kommer jeg aldri til å jobbe for noen andre.
AMIGOS: FORSENDELSE XFG67S PIN 809765327 ANKOMMER I DAG
Vito jobbet fra 30 000 meters høyde.
Han la sin stolthet i å aldri måtte forholde seg til leverandørene direkte.
Men det var mellommennene og partnerne som til slutt snudde seg mot ham.
Handlet jeg direkte med kartellet, ville jeg ikke lide samme skjebne.
Med leveransen snart på vei, var det jeg som holdt i tøylene.
De må snakke med dere nede på lønn. Litt uklarhet rundt overtid denne uka.
Jeg følger med på PC-ene.
KOBLER TIL..
TILKOBLET
SPORINGSNUMMER
PINKODE
- Går det bra, Declan? - Ja.
Jeg skal møte sjåføren. Han venter.
Venter? Han dro jo nettopp.
Skipet ankom tidlig. Sjåføren din kom overranskende fort.
- Hva snakker du om? - Leveransen. De har alt hentet den.
Han har ikke hentet noe! Har ikke gitt ham PIN-koden ennå.
Han hadde PIN-koden.
Hvor er leveransen min?
- Han hadde PIN-koden... - Hvor er leveransen min?
Jeg sa jo at det fins alle slags problemer du aldri kan se for deg
om du skal håndtere alt dette alene.
Tilbudet vårt står fortsatt ved lag i 24 timer til.
Inntil da passer vi på leveransen din,
men betingelsene endrer seg for hver time du venter.
Ikke tenk for lenge på det.
I neste episode:
Arbeidsgiveren min ba meg minne deg på at betalingsfristen står ved lag.
Nå er vi i besittelse av hele Declans leveranse.
Hva tror du skjer med mafiakoner som er utro med ektemenn og tyster på dem?
Om jeg sier det til Nats, dreper de deg.
De har nettopp fått midlene dine til å forsvinne.
Går vi til krig, Declan, er det ikke Vito du står overfor.
Disse folkene har ingen svakheter.
- De taper aldri. - Det gjør ikke jeg heller.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen